Ongelma oli siinä, että tiesi, ettei mikään ollut totta.
Lopuksi en enää pystynyt elämään niin.
Entä Mal?
Hän oli lukinnut jotain syvälle sisälleen.
Aiemmin tietämänsä totuuden, -
jonka hän päätti unohtaa.
Limbosta tuli hänen todellisuutensa.
Mitä tapahtui, kun heräsitte?
Kun herää vietettyään siellä vuosikymmeniä...
Vanhana sieluna joutuu takaisin nuoruuteen...
Tiesin, että häntä vaivaa jokin. Hän ei vain myöntänyt sitä.
Lopulta hän kertoi totuuden.
Ajatus oli alkanut riivata häntä.
Eräs hyvin yksinkertainen ajatus, joka muutti kaiken.
Se, että maailmamme ei ollut todellinen.
Että hänen pitäisi herätä päästäkseen takaisin todellisuuteen.
Päästäksemme takaisin kotiin -
meidän pitäisi tappaa itsemme.
- Entä lapsenne? - Hän piti heitä heijastuksina.
Että oikeat lapsemme odottaisivat meitä jossain.
- Olen heidän äitinsä! Huomaan kyllä eron! - Rauhoitu.
- Jos tämä on uneni, miksen voi hallita sitä? - Koska et tiedä näkeväsi unta!
Hän oli varma siitä. En pystynyt vakuuttamaan häntä, vaikka miten anelin ja pyysin.
Hän halusi tehdä sen, mutta ei voinut tehdä sitä yksin.
Hän rakasti minua liikaa.
Siispä hän keksi suunnitelman vuosipäiväksemme.
- Kulta, mitä sinä teet? - Liity seuraani.
- Tule vain takaisin sisälle. - En.
- Minä hyppään ja tulet mukaani. - En tule.
Kuuntele minua.
Jos hyppäät, et herää unesta.
Sinä kuolet. Tule takaisin sisälle.
- Tule sisälle, niin voimme puhua tästä. - Olemme puhuneet tarpeeksi.
- Mal. - Tule reunukselle, tai hyppään heti.
Hyvä on.
Puhutaan tästä.
- Pyydän sinua ottamaan uskonloikan. - Ei, kulta.
En voi. Tiedät, etten voi tehdä sitä.
Mieti hetki lapsiamme.
Mieti Jamesia. Mieti Phillipaa.
Jos lähden ilman sinua, heidät viedään kuitenkin pois.
- Mitä tuo tarkoittaa? - Lähetin kirjeen asianajajallemme.
Kerroin pelkääväni turvallisuuteni puolesta.
Kerroin, että uhkasit tappaa minut.
- Miksi teit sen? - Rakastan sinua, Dom.
- Miksi teit sen minulle? - Vapauduit heidän jättämisensä vaikeudelta.
- Menemme kotiin, oikeiden lastemme luo. - Ei.
Kuuntele minua. Mal, katso minua!
- Odotat junaa. - Saamari soikoon! Älä tee tätä.
- Junaa, joka vie sinut kauas pois. - James ja Phillipa -
- odottavat sinua! - Tiedät, minne toivot junan vievän.
- He odottavat meitä! - Et kuitenkaan voi olla varma määränpäästä.
- Katso minua! - Mutta se ei haittaa.
- Mal, jumalauta! - Koska olette yhdessä.
Kulta, katso minua!
Mal, ei! Herranjumala!
Kolme eri psykiatria olivat todenneet hänet terveeksi.
En siis voinut selittää hänen hulluutensa laatua.
Joten minä pakenin.
Nyt tai ei koskaan, Cobb.
Lähdetään. Jätin lapseni ja olen yrittänyt ostaa tietäni takaisin siitä alkaen.
Syyllisyytesi määrittelee hänet. Se ruokkii häntä.
Et kuitenkaan ole vastuussa ajatuksesta, joka tuhosi hänet.
Jos aiomme onnistua tässä, sinun täytyy antaa itsellesi anteeksi.
Sinun on kohdattava hänet.
- Et ole kuitenkaan yksin. - Ei, ei...
Teen sen toisten puolesta, sillä heillä ei ole aavistustakaan, -
minkä riskin ottivat tullessaan tänne kanssasi.
Meidän täytyy lähteä.
- Aika loppui. - En tiedä mitään yhdistelmää.
- En ainakaan tietoisesti. - Entä vaistomaisesti?
Isäsi toimistossa seisoo joku juuri nyt valmiina näppäilemään yhdistelmän.
Tarvitsen ensimmäiset kuusi mieleesi tulevaa numeroa.
- Ei mitään hajua. - Heti nyt!
- Heti tällä hetkellä! - Viisi, kaksi, kahdeksan, -
neljä, yhdeksän, yksi.
Sinun täytyy pystyä parempaan.
Säkki päähän. Lähdemme ajelulle.
Mitä vielä haluatte?
Tappaa minut?
- Mitä sait? - Fischerin suhde isäänsä -
- on luulemaamme huonompi. - Miten se auttaa?
Mitä pahemmat ongelmat, sitä voimakkaampi katharsis.
- Kuinka saatat noin vieraantuneet yhteen? - Hoidan asiaa.
Ole nopea. Heijastukset saavuttavat meidät pian.
Meidän on lähdettävä tai olemme ansassa.
Pitää uskaltaa uneksia suuremmassa mittakaavassa.
Meidän on siirrettävä kaunan kohde isästä kummisetään.
- Tuhoatteko hänen ainoan terveen suhteen? - Korjaamme suhteen hänen isäänsä, -
paljastamalla hänen kummisetänsä todellisen luonteen.
Fischeriä pitäisi laskuttaa tästä keikasta enemmän kuin Saitoa.
Entä puolustus? Se tiukkenee mitä syvemmälle menemme.
- Otetaan herra Charles avuksi. - Kuka hän on?
- Huono ajatus. - Heti, kun lähestymme Fischeriä, -
vartijat ovat kimpussamme. Käytämme Charlesia, kuten Stein-keikallakin.
- Olette tehneet sen aiemminkin? - Se ei toiminut.
Kohde tajusi uneksivansa ja hänen alitajuntansa teki meistä hakkelusta.
Erinomaista. Kai otitte opiksenne? - Tarvitsemme hämäyksen.
Hoituu. Miten olisi ihana nainen -temppu?
Ajahan varovaisesti. Alemmilla tasoilla on erittäin epävakaata.
Älä hyppää liian aikaisin. Meillä on vain yksi tilaisuus potkuun. Sen on onnistuttava.
Laitan musiikin soimaan, kun potku on tulossa. Loppu on teistä kiinni.
- Oletteko valmiina? - Olemme!
- Kauniita unia! - Pitkästytänkö sinua?
Kerroin itsestäni. Et tainnut pitää siitä.
Moni asia askarruttaa mieltäni.
Siinä menee herra Charles.
Herra Fischer.
On ilo tavata uudelleen. Olen Rod Green markkinointiosastolta.
- Kuka te olette? - Olen lähdössä.
Jos satut pitkästymään...
Hän ei taida olla kiinnostunut, ellei hänen numeronsa ole kuusinumeroinen.
Lompakon varastaminen toiselta on jännä tapa tutustua.
- Helvetti! Lompakko yksinään on... - 500 dollarin arvoinen, eikö vain?
- Älä huoli. Väkeni hoitaa jo asiaa. - Kuka tai mikä on herra Charles?
Avaus, jolla saamme Fischerin kääntymään alitajuntaansa vastaan.
- Miksi et hyväksy sitä? - Koska kerromme kohteelle hänen uneksivan.
Se taas kiinnittää paljon huomiota meihin.
Eikö Cobb ehdottomasti kieltänyt tekemästä niin?
Huomaatko, kuinka paljon hän sanoo toista ja tekee toista.
- Herra Saito, voinko vaivata teitä hetken? - Olen pahoillani, mutta...
- Pidättehän tekin minusta? - Huvittavaa, herra Eames.
- Ilmakuoppiako? - Lähempänä, luultavasti Yusufin ajamisesta.
- Olen pahoillani, mutta kuka olettekaan? - Rod Green markkinointipuolelta.
Se ei taida pitää alkuunkaan paikkaansa?
Nimeni on herra Charles. Muistattehan minut?
Olen turvallisuuspäällikkönne täällä.
Poistu eri kerrokseen ja pysy liikkeellä.
Hankkiudu eroon lompakosta. Vartijat etsivät sitä.
Cobbille on hankittava lisää aikaa.
Turvallisuuspäällikkökö?
- Työskentelettekö hotellille? - En.
Osa-alueeni on hyvin erityinen.
- Alitajuntavartiointia. - Tarkoitatteko unia?
Tarkoitatteko kaivamista?
Tehtäväni on suojella teitä.
Suojelen teitä siltä varalta, että joku yrittää päästä käsiksi mieleenne -
unen kautta. Ette ole turvassa täällä.
He ovat tulossa.
Outo sää, eikö vain?
Tunnetteko tuon?
- Mitä tapahtuu? - Cobb huomauttaa Fischeriä unen outoudesta, -
mikä saa alitajunnan etsimään uneksijaa.
Siis minua. Suutele minua pikaisesti.
Katsovat meitä yhä.
Kannatti yrittää. Lähdetään.
Tunnetteko tuon? Teidät on koulutettu tällaisia tilanteita varten.
Kiinnittäkää huomiota sään outouteen ja painovoiman vaihteluihin.
Tämä ei ole totta. Uneksitte.
Helpoin tapa testata se, on muistella, -
miten saavuitte hotelliin. Pystyttekö siihen?
- Pystyn... - Vetäkää henkeä ja muistakaa koulutuksenne.
Hyväksykää se tosiasia, että uneksitte, ja että suojelen teitä.
- Ette ole totta. - En niin.
Olen alitajuntanne heijastus ja suojelen teitä siltä varalta, -
että kaivajat yrittävät saada teidät uneksimaan, -
ja uskon, että juuri niin on käynyt, herra Fischer.
Voitteko auttaa minut pois täältä?
Heti paikalla. Seuratkaa minua.
- Mitä helvettiä teette? - He olivat tulossa kaappaamaan teitä.
Jos haluatte apuani, teidän on pysyttävä rauhallisena.
Teidän on autettava minua, herra Fischer.
Jos tämä on unta, minun pitäisi tappaa itseni herätäkseni.
Teinä en tekisi sitä. Luulen, että teille on annettu rauhoittavaa, -
ja jos vedätte liipaisimesta, ette ehkä herää.
Saatatte joutua syvempään uneen.
Tiedätte, mitä tarkoitan.
Muistatte koulutuksenne.
Muistakaa, mitä sanoin teille. Antakaa ase minulle.
Tämä huoneko on suoraan huoneen 528 alapuolella?
On.
Miettikää, herra Fischer. Mitä muistatte ennen kuin uni alkoi?
Oli kiivas tulitaistelu ja satoi.
Peter-setä!
- Meidät on kaapattu. - Missä teitä pidettiin?
- Olimme pakettiautossa. - Se selittää painovoiman vaihtelut.
Olette parhaillaan pakettiautossa. Jatkakaa muistelemista.
Se liittyi jotenkin...
Se liittyi jotenkin kassakaappiin.
- Miten tämä muistelu on niin hankalaa? - Tämä on kuin unen muistelua herättyään.
Sen harjoittelu vie vuosia.
Olette Browningin kanssa unessa, koska mielestänne halutaan varastaa jotain.
Teidän on keskityttävä ja pohdittava, mitä se voisi olla.
- Mitä se voisi olla? Miettikää! - Numeroyhdistelmä.
He halusivat kuulla ensimmäiset numerot, jotka putkahtivat päähäni.
He haluavat kaivaa numerot alitajunnastanne.
Ne voivat tarkoittaa mitä vain. Olemme nyt hotellissa.
Yritetään eri hotellihuoneita. Mikä se numerosarja oli, herra Fischer?
- Tämä on tärkeää. - Viisi...
Viisi, kaksi... Jotain sellaista. Se oli pitkä numerosarja.
- Siinä on hyvä alku. Viides kerros. - Selvä.
- Käytätkö ajastinta? - Se täytyy räjäyttää käsin.
Te nukutte huoneessa 528. Minun on odotettava Yusufin potkua.
- Mistä tiedät oikein hetken? - Musiikista. Auton osumista kaiteeseen -
ei voi olla huomaamatta. Saamme hyvän, synkronoidun potkun.
Liian aikaisin emme pääse pois ja liian myöhään en voi pudottaa meitä.
- Miksi et? - Koska auto on vapaapudotuksessa.
- En voi pudottaa teitä ilman painovoimaa. - Aivan.
He ovat väkeäni.
- Herra Charles. - Tiedättekö, mikä se on, herra Fischer?
- Uskoisin tietäväni. - Teidät aiottiin nukuttaa.
- Olen jo unessa. - Uudelleen uneen.
Tarkoitatteko, että uneen unessa?
- Huomaan, että olette muuttuneet. - Anteeksi?
Anteeksi. Sekoitin teidät erääseen toiseen.
Hyvän näköinen kaveri varmastikin.
Tuo on Fischerin heijastus Browningista. Seurataan ja katsotaan, kuinka se käyttäytyy.
- Miksi? - Browningin käytös kertoo meille -
epäileekö Fischer hänen motiivejaan haluamallamme tavalla.
- Peter-setä? - Teidät siis siepattiin yhdessä?
Ei oikeastaan. Peter oli jo sieppaajilla ja häntä kidutettiin.
Näittekö, että häntä kidutetaan?
- Työskentelevätkö kidnappaajat sinulle? - Robert...
Yritätkö saada sen kassakaapin auki, saadaksesi vaihtoehtoisen testamentin?
Fischer-Morrow on ollut koko elämäni. En voi antaa sinun tuhota sitä.
En heitä pois perintöäni. Miksi heittäisin?
En halunnut sinun tekevän typeryyksiä isäsi viimeisen herjan vuoksi.
- Minkä herjan? - Testamentti.
Se on hänen viimeinen herjauksensa.
Haaste, että loisit uraa itse.
Samalla myös viesti, ettet olisi hänen saavutuksiensa arvoinen.
- Eli hän oli pettynyt minuun. - Olen pahoillani.
Hän on väärässä. Voit rakentaa paremman yhtiön kuin hän.
- Herra Fischer, hän valehtelee. - Mistä tiedätte?
Luottakaa minuun. Hän salaa jotain, ja meidän on selvitettävä mitä.
Teidän on tehtävä sama Browningille mitä hän aikoi tehdä teille.
Menemme hänen alitajuntaansa ja selvitämme mitä hän ei halua teidän tietävän.
Hyvä on.
- Hän on tajuton. - Kenen alitajuntaan olemme menossa?
Fischerin. Sanoin sen olevan Browningin, jotta hän voisi olla osa tiimiämme.
Hän auttaa meitä murtautumaan omaan alitajuntaansa.
- Vartijat tulevat perääsi. - Saavat kunnon ajojahdin.
- Kunhan olet täällä potkua varten. - Nukahtakaa, herra Eames.
Kaikki kunnossa?
- Oletko valmis? - Olen kunnossa. Olen valmis.
Cobb?
Mitä siellä on?
Toivottavasti se, mitä haluamme Fischerin saavan selville.
Tarkoitan, että mitä siellä on sinulle?
Näittekö tuon?
Eames, tämä on sinun unesi. Sinun täytyy johdattaa vartijat pois rakennelmasta.
- Kuka vie Fischerin sisään? - En minä.
Jos tiedän reitin, kaikki voi vaarantua.
- Paikka on minun suunnittelemani. - Sinä tulet mukaani.
- Voin tehdä sen. - Hyvä on.
Kerro heille reitti. Fischer, menet hänen mukaansa.
- Selvä. - Entä sinä?
Pitäkää tämä päällä. Kuuntelen teitä koko ajan.
Voin suojata teitä etelänpuoleisesta tornista.
- Näettekö sen? - Näen. Ettekö tule mukaan?
Selvittääksenne totuuden isästänne, teidän on murtauduttava Browningin mieleen omin avuin.
Tule, Fischer.
Toivottavasti olette valmiita.
Ei, on liian aikaista.
Cobb, kuuletko tuon? Se kuului ensikertaa 20 minuuttia sitten ja luulin sitä tuuleksi.
Kuulen, se on musiikkia.
- Mitä tehdään? - Edetään nopeasti.
Yusuf hyppää kymmenen sekunnin päästä.
Se antaa Arturille kolme minuuttia aikaa.
- Paljonko meillä on aikaa? - Tunti. - Pääsevätkö he perille tunnissa?
- Heidän on vielä laskeuduttava sairaalalle. - He tarvitsevat uuden, nopeamman reitin.
- Paikka suunniteltu labyrintiksi. - Onko sokkelon läpi oikopolkua?
Eames?
- Lisäsikö Eames mitään suunnitelmaan? - En voi kertoa sinulle. Jos Mal saa tietää...
Meillä ei riitä aika. Lisäsikö hän?
Hän lisäsi ilmastointikanavan, joka menee sokkelon läpi.
Kerro se heille.
Paradoksi.
- Mikä se oli? - Potku.
- Cobb, myöhästyimmekö siitä? - Myöhästyimme.
Miksei tätä uneksittu hiekkarannaksi?
- Mitä helvettiä teemme? - Hoidetaan homma ennen seuraavaa potkua.
- Milloin on seuraava potku? - Kun auto osuu veteen.
Kuinka pudotan teidät ilman painovoimaa?
Arthurilla on aikaa muutama minuutti, meillä on noin 20 minuuttia.
Oletko kunnossa?
Jotain on vialla. He tulevat sinne aivan kuin tietäisivät jotain.
Yritä järjestää aikaa. Tule.
Minä yritän.
Tuolla on huone, josta pääsee pankkiholville.
- Onko holvissa ikkunoita? - Millaisissa pankkiholveissa on ikkunoita?
Toivottavasti Fischer pitää sieltä löytämästään.
- Ovatko nuo heijastukset osa hänen alitajuntaansa? - Ovat.
- Tuhoatko osia hänen mielestään? - Ne ovat pelkkiä heijastuksia.
- Pääsimme perille. - Kiirehtikää. Sinne on tulossa armeija.
Olen sisällä.
- Siellä on joku toinenkin. - Fischer, se on ansa. Tule ulos.
Hieman alemmas.
Cobb, hän ei ole todellinen.
- Mistä tiedät? - Hän on pelkkä heijastus.
Fischer on todellinen!
Hei.
Eames, mene holville!
- Mitä tapahtui? - Mal tappoi Fischerin.
En pystynyt ampumaan häntä.
Elvyttäminen ei auta. Hänen mielensä on jo loukussa.
Tämä on ohi.
- Siinäkö se? Epäonnistuimmeko? - Tämä oli tässä. Olen pahoillani.
En ole se, joka ei pääse perheensä luokse.
Sääli. Olisin halunnut nähdä, mitä tuolla tapahtuisi. Olin jo varma onnistumisesta.
Asetetaan räjähteet.
On toinenkin keino. Meidän on seurattava Fischeriä sinne.
- Aika ei riitä. - Alhaalla aikaa riittää.
Me löydämme hänet. Kun Arthurin musiikki soi, -
elvytä hänet defibrillaattorilla. Annamme hänelle oman potkunsa alhaalla.
Vie hänet tuonne. Kun musiikki loppuu, -
räjäytät sairaalan, ja kaikki menevät potkun avulla ylös.
Kannattaa yrittää, jos Saito voi pidätellä vartijoita, kun asetan räjähteet.
Saito ei selviä.
Cobb, meidän on yritettävä.
Jos ette ole palanneet ennen potkua, lähden ilman teitä.
Hän on oikeassa.
Voinko luottaa, että teet, mitä täytyy? Mal on siellä.
- Löydän Malin. Fischer on hänellä. - Mistä tiedät?
Mal haluaa, että lähden hänen peräänsä.
Hän haluaa minut sinne luokseen.
Oletko kunnossa?
- Tämäkö on maailmanne? - Oli.
Mal on täällä.
Tule.
Saito. Teidän on huolehdittava Fischeristä, kun asetan räjähteitä.
Turisteille ei ole tilaa.
Olkaa varovainen.
Rakensitteko tämän kaiken? Uskomatonta.
Rakensimme vuosien ajan.
Aloitimme muistoista.
Tännepäin.
Tämä oli naapurustoamme. Paikkoja menneisyydestämme.
Tuo oli ensimmäinen asuntomme. Sitten muutimme tuohon.
Kun Mal tuli raskaaksi, muutimme tuohon.
Rakensitteko tämän kaiken muistista?
Kuten kerroin, aikaa oli paljon.
Mikä tuo on?
- Malin lapsuudenkoti. - Onko hän siellä?
Ei. Tule.
Halusimme asua omakotitalossa, mutta rakastamme tällaisia.
Oikeassa maailmassa pitäisi valita toinen, muttei täällä.
- Kuinka tuomme Fischerin takaisin? - Täytyy keksiä jonkinlainen potku.
Mikä?
Minä improvisoin. Sinun pitäisi tietää minusta jotakin -
sekä istutuksesta.
Idea on kuin virus. Sitkeä.
Erittäin tarttuva. Pieni idean alkukin voi kasvaa.
Ne voivat kasvaa määrittämään tai tuhoamaan ihmisen.
Kuten ajatus: "maailmasi ei ole todellinen".
Yksinkertainen ajatus, joka muuttaa kaiken.
Olet varma maailmastasi ja siitä, mikä on todellista.
Luuletko, että Cobb on varma siitä, mikä on todellista?
Vai onko hänkin kadottanut todellisuuden, kuten minä olin kadottanut omani?
Tiedän, mikä on todellista, Mal.
Eikö hiipiviä epäilyjä?
Eikö olosi ole vainottu -
nimettömien yhtiöiden ja poliisivoimien jahtaamana?
Aivan kuin heijastukset vainoavat uneksijaa.
Myönnä se.
Et usko enää yhteen todellisuuteen.
Valitse olla täällä.
Valitse minut.
Minun on palattava lastemme luo, koska jätit heidät.
- Jätit meidät. - Olet väärässä.
- En ole. - Olet hämmentynyt.
Lapsemme ovat täällä.
Haluaisit nähdä heidän kasvonsa taas.
Niin haluaisin, mutta näen ne ylhäällä.
Ylhäälläkö?
Kuuntele itseäsi. Nämä ovat lapsemme.
Katso. James, Phillipa?
Pyydän, Mal. Lapseni eivät ole tuossa.
- Hoet sitä itsellesi, muttet usko sitä. - Tiedän sen.
Mitä jos olet väärässä ja minä olenkin se todellinen?
Hoet itsellesi, mitä tiedät, -
mutta mitä sinä uskot?
Mitä tunnet?
Syyllisyyttä.
Tunnen syyllisyyttä, Mal.
Mitä ikinä teenkään, miten toivoton tai hämmentynyt olen, -
se syyllisyys muistuttaa aina totuudesta.
Mistä totuudesta?
Ajatus, joka sai sinut epäilemään maailmaasi, tuli minulta.
Asetitko sen mieleeni?
Mistä hän puhuu?
Tiesin, että istutus oli mahdollinen, koska tein sen ensin hänelle.
- Tein sen vaimolleni. - Miksi?
Olimme unohtuneet tänne. Meidän täytyi päästä pois.
Mal ei hyväksynyt totuutta.
Hän oli lukinnut jotakin syvälle sisimpäänsä.
Totuuden, jonka hän oli tiennyt ja päättänyt sittemmin unohtaa.
Hän ei päässyt vapaaksi.
Aloin etsiä sitä.
Kolusin hänen mielensä sopukat ja löysin sen salaisen paikan.
Murtauduin ja istutin sinne ajatuksen.
Yksinkertainen ajatus, joka muuttaisi kaiken.
Se, ettei hän elänyt todellisuudessa.
Että kuolema oli ainut pakotie.
Odotat junaa.
Junaa, joka vie sinut kauas pois.
Tiedät, minne toivot junan vievän.
Et kuitenkaan voi olla varma määränpäästä. Mutta se ei haittaa.
- Miksi? - Koska olemme yhdessä!
En osannut arvata, -
että heräämisen jälkeenkin ajatus kasvaisi hänessä kuin syöpä.
Todellisuuteen palattuasi -
uskoit yhä, että maailmasi ei ollut todellinen.
Että kuolema oli ainut pakotie.
- Myrkytitkö mieleni? - Yritin pelastaa sinut.
Sinä petit minut.
Voit silti hyvittää kaiken ja pitää lupauksesi.
Voimme vielä olla yhdessä tässä rakentamassamme maailmassa.
Cobb, meidän täytyy etsiä Fischer.
- Ette saa häntä. - Päästätkö hänet, jos jään tänne?
Mitä sinä puhut?
Hän on parvella.
- Katso, elääkö hän. - Et voi tehdä näin.
Tarkista se nyt.
Hän on täällä, mutta sinun täytyy lähteä myös!
- Vie Fischer mukanasi pois. - Et voi jäädä hänen luokseen.
En jääkään. Saito on kuollut, joten hän on jossakin täällä.
Minun on löydettävä hänet.
En voi jäädä Malin luokse, koska häntä ei ole olemassa.
Olen ainut asia, johon enää uskot.
Toivon...
Toivon sitä yli kaiken.
En osaa kuvitella sinua kaikessa moninaisuudessasi, -
täydellisyyksiäsi ja epätäydellisyyksiäsi.
- Oletko kunnossa? - Katso nyt itseäsi.
Olet pelkkä varjo oikeasta vaimostani.
Tein sinusta niin aidon kuin mahdollista, -
mutta valitettavasti se ei riitä.
Tuntuuko tämä todelliselta?
- Mitä sinä teet? - Improvisoin.
Älä!
Tuohon suuntaan.
Olin pett...
Olin pettynyt...
Tiedän, isä.
Olit pettynyt, koska minusta ei tullut kaltaistasi.
Ei, ei.
Olin pettynyt, -
koska yritit olla kaltaiseni.
Siinä oli potku! Hyppää nyt!
Älä hukkaa itseäsi! Tuo Saito takaisin!
Tuon kyllä!
- Muistatko, kun kosit minua? - Muistan.
Sanoit nähneesi unen, että vanhenisimme yhdessä.
Ja niin vanhenimmekin.
Etkö muista?
Kaipaan sinua sietämättömästi.
Meillä kuitenkin oli yhteinen aikamme.
Minun on päästettävä sinusta irti.
En voi muuta.
Olen pahoillani, Robert.
Isä tarkoitti testamentilla, että minun pitäisi olla oma herrani, -
enkä omistaisi elämääni hänelle.
Niin minä aion tehdä, Peter-setä.
- Mitä tapahtui? - Cobb jäi sinne.
- Malin luokseko? - Etsimään Saitoa.
Hän unohtuu sinne.
Hän pärjää kyllä.
Tulitteko tappamaan minut?
Odotan erästä henkilöä.
Henkilöä lähes unohdetusta unesta.
Cobb?
Mahdotonta. Olimme nuoria miehiä yhdessä.
Olen nyt vanhus.
Täynnä katumusta.
Odottaen yksin kuolemista.
Tulin luoksenne -
muistuttamaan teitä jostain.
Asiasta, jonka joskus tiesitte.
Että tämä maailma ei ole todellinen.
Tulitte vakuuttamaan minut, että noudattaisin sopimustamme.
Ottamaan uskonloikan.
Palaa todellisuuteen, -
jotta voimme olla taas nuoria miehiä.
Palaa kanssani todellisuuteen.
Palaa nyt.
Saisiko olla lämmin pyyhe?
Laskeudumme Los Angelesiin parinkymmenen minuutin päästä.
Tarvitsetteko maahantulolomakkeen?
- Kiitos. - Lämmin pyyhe teille?
- Ei. - Tarvitsetteko maahantulolomakkeen?
- Tervetuloa kotiin, herra Cobb. - Kiitos.
Tervetuloa. Tätä tietä.
James! Phillipa!
Katsokaa, kuka saapui.
- Hei, kaverit! - Isä!
Miten teillä menee?